Text: Leffe
Jag hoppas att alla vill ha kul.
Klockan är 20 på lördagen och det är fortfarande varmt.
Givakt!
Skyldra gevär!
Legitimation, tack. Sergeant White, varsågod och fortsätt.
Jag ska nog det. Tack så mycket.
Nu vill jag presentera en stor general och en god vän:
"Fighting" Joe Campbell.
Lediga!
Tack. Som ni vet går jag inte i pension förrän nästa vecka.
Men det här, nu, i kväll, med er...
...är det verkliga ögonblicket. För ni och jag har känt fruktan tillsammans.
Spillt blod tillsammans. Kämpat mot smärta och lidande-
-och alla deras fotsoldater.
Vi vet att döden inte är glamorös, och att ingen kan vinna ett krig.
Den kunskapen binder oss samman för alltid.
Det, och en fosterlandskärlek som ingen bajonett kan genomborra-
-och ingen kula krossa.
Skål för er.
-Sergeant White. -Överste Kent. Inget dialekttrams.
Jag lever ju för dialekttramset!
-Hur går det för min favoritspanare? -Jag älskar att jobba förklädd, Bill.
Jag har svettats häcken av mig i två veckor på den där husbåten.
-Har du nån tidsplan? -Jag ska träffa Billing i kväll.
Jag griper honom på söndag, sen ska jag till Virginia.
-Det låter bra. Var försiktig. -Tack. Jag ska nog det.
Sablar.
-Bensinstopp? -Ja.
Det är därför jag tittar på ett platt däck med en tång i handen.
-"Aj då, hon är kapten." -Aj då, hon är kapten.
Har tio schimpanser varit framme?
De andra nio stack för att köpa öl.
-Jag har en nyckel, får jag försöka? -Annars får jag släpa hit dig.
-Ta fram reservdäcket. -Ska ske.
JAG DÖDAR FÖR NÖJES SKULL
Det var som katten. Om du gillar piña colada och ösregn-
-måste jag gifta mig med dig, kapten.
Du måste till en verkstad. Reserv- däcket duger bara i 5 mil eller så.
Om nån skulle fatta mod och ville skicka...
...ett tackkort eller en fruktkorg, var hittar man dig?
-PsK. -Hursa?
Psykologisk krigföring. Jag undervisar där.
Vad undervisar du i?
Oftast strular vi till det i huvudet för folk.
Fan...
Här är de. Äkta och gjorda i USA.
Ge bara Dalbert och mig 1 00 000 var, så får du se vapnen på söndag.
Du får pengarna när jag får vapnen.
Nu ska du höra på här. Hur vet jag att du inte är en sån där militärpolis?
-Jag är en frihetskämpe. -Har man hört, Dalbert!
Jisses... Vi har en riktig jäkla Che Guevara.
En frihetskämpe!
Var har du din skumma röda mössa? Alla frihetskämpar har skum mössa.
-Nu ska du höra på, dumskalle. -Det är en sån där freudiansk...
-Dalbert, vill du höra ett skämt? -Nej.
Hur många döda frihetskämpar behövs för att byta en glödlampa?
-Jag vet inte. -Kom igen, lugna ner dig.
-Han låter inte som en utredare. -Nej.
Du är ju schyst, kompis! Jag beklagar det där.
Vi blir lite nervösa före ett överlämnande.
Vi ses på söndag.
-Jag kommer. -Ja, visst kommer du.
Slappna av, Dalbert, det läskiga är över.
5. utbildningsenheten för psykologisk krigföring
Behöver du byta olja?
Nej. Det här är ett tecken på min uppskattning.
-Det var underlig choklad. -Det är badtillbehör.
-Badtillbehör. -Badtillbehör?
-Är det en antydning? -Absolut inte! Alla gillar badtillbehör.
-Gör du? -Ja, det gör jag.
-Berätta vad du gillar med dem. -Jag gillar de rosa tvålarna...
Jag gillar badoljan och badkulorna. Särskilt badkulorna.
Ibland tappar jag upp ett bad, fyller karet med olja och kulor...
...tänder några ljus, lägger på lite Coltrane och badar bort bekymren.
Bra gjort, sergeant. Jag kom med en rätt klumpig beskyllning om sexism-
-och du tog med den tre varv runt dansgolvet.
Inte riktigt. Jag gillar badkulor.
Ja, tack då. Vi kanske ses.
-Ska jag utgå? -Gör det nåt? Jag har mycket jobb.
Nej då. Jag kom bara för att ge dig den där.
Tack, det var rart. Hur är det med däcket?
-Det rullar på... Käpten. -Det var roligt att höra.
-Adjö då, sergeant. -Adjö, kapten.
Pensionerade general Campbell övervägs som vicepresident.
Presidentkandidaten Bill Post sägs vara på väg att vällja honom-
-som medkandidat. Tidigare i år talade generalen på West Point.
Ett opolitiskt framträdande kom att verka som ett valtal.
Att leda det här landet, det är ert öde.
FORT MacCALLUM Övningsplatsen för strid i bebyggelse
SPRÄNGÄMNESRÖJNING
Kör bort till den där bilen.
Och fram till dörren.
Jag backar.
-Fastnade. -På vad då?
Jag vet inte. Vi får se efter...
Telefon till Paul Brenner!
-Vad sa du att du hette? -Frank White.
-Är du militär? -Jag är sergeant vid vapenförrådet.
-Agent Brenner! -Plötsligt började han skjuta.
Ni militärer har historier med fler hål än en skjutbana.
Förlåt. Det är överste Kent. Finns det en Brenner här?
-Jag är Brenner. -Var du inte White?
Jag är båda. Lurad, polischef Yardley.
Tjenare, Bill. Nej, det är över. Billing är död.
Okej. Vi ses där. - Tack.
Stopp där, lilla soldat. Jag vill höra om mr Billing.
Lilla soldat? Okej, chefis...om du nu måste veta.
Jag tänkte gripa honom i morgon, vid ett vapenköp.
Men han fick tydligen nys om att jag var militärpolis.
-God morgon, sir. Vart ska ni? -Sib-övningsplatsen.
-Har ni ärende dit? -Ja, det har jag.
-Hejsan, Bill. -Hej, Paul.
Vad har vi här?
Torterad, våldtagen och mördad.
-Vem hittade kroppen? -En desarmeringspatrull som övade.
Först på plats var vicekorpral Robbins.
-Är han misstänkt? -Hon. Så jag tvivlar på det.
Sex av mina killar säkrar platsen. Ingenting har rörts.
Nej...
-Vad är det, Paul? -Jag träffade henne härom dagen.
Tusan... Så sorgligt.
En trevlig dam.
Jaha, få se... Jag känner lite stelhet.
Petekialblödningar, vilket stämmer med kvävning.
Strypt, tror du?
Jag antar det, men trosorna är inte sönder...
...och det syns inte till nån sperma.
-Är den hennes? -Ja.
-Varför är hon här? -HK ringde henne.
-Våldtäktsrådgivare. Sarah Sunhill. -Offret behöver inga råd. Hon är död.
Hon är dessutom våldtäktsutredare. Hon hade ett annat uppdrag.
-Hon gick med på att hjälpa till. -Vilken tur vi har.
Få hit tekniker. Tala med Cal Seaver. Sätt ett rutnät på 50 m runt kroppen.
Gör avgjutningar av skoavtrycken. Vi ska se vilka som var här och när.
Vi behöver kapten Campbells personliga och medicinska journaler.
-Det har jag redan ordnat. -Tack.
-Sarah Sunhill, Paul Brenner. -Och ta in sergeant Dalbert Elkins.
Han inledde den där vapenaffären.
Hon gick barfota härifrån till platsen där hon dog.
Det finns märken på hälarna och asfalten. Var bodde hon?
-Victory Gardens, var ligger det? -Utanför basen.
-Jag måste dit. -Polischefen får möta oss där.
Jag vill inte jobba med Yardley.
Utanför basen måste du ha en civil husrannsakningsorder.
Du behöver civilt tillstånd.
-Vi skyddar Brenner från sig själv. -Har hon släkt här?
-Självklart. -Se till att meddela dem genast.
-Du skämtar väl? -Om vad då?
Det är Elisabeth Campbell. Hon är hans dotter.
-Jag trodde att du visste det. -Nej.
-Generalens dotter. -Ja.
-Vad håller du på med? -Jag mår illa.
-Hoppa upp, så rapar jag dig. -Kör bilen, Paul.
-Du sa ju att du mådde illa. -Kör bilen, Paul.
-Jag vill inte att det ska kännas fel. -Varför tror du att det känns fel?
-Du tjurar. -Jag tjurar inte.
-Okej, då är du väl retlig. -Fel igen.
Jag tänker bara på Bryssel. Vi har alltid Bryssel.
-Var? -Belgiens huvudstad.
Varför?
Varför det är huvudstaden, eller varför vi alltid har den?
Varför blev hon mördad?
Möjliga mordmotiv är vinst, hämnd, avund, dölja brott, undvika vanära-
-eller mordgalenskap. Allt enligt handboken.
-Jösses... -Ja.
Vi ska träffa generalen. Paul Brenner, Sarah Sunhill.
Jag är kapten Elby, generalens ordonnans.
Överste Fowler, generalens adjutant, visar in er. Vänta här.
-Han är söt. -Lägg av.
Han övar säkert på sin honnör i timtal...
Var vänliga och stig på. Tack för att ni kom.
General... Utredarna är här.
Fanjunkarna Paul Brenner och Sarah Sunhill.
-Min djupaste medkänsla. -Jag beklagar sorgen, sir.
Tack. Varsågod och sätt er.
Först vill jag att ni ska veta att ni har mitt fulla samarbete.
-Det gäller alla på den här basen. -Tack, sir.
-Har ni förstått tidsfaktorn? -Tidsfaktorn? Nej, sir.
Efter 36 timmar skickar FBI in en utredningsgrupp-
-men vi vill hålla det inom armén. Generalen kan tiga till i morgon.
När väl FBI kommer, lär medierna översvämma basen. Min dotters...
Käpten Campbells död... De kommer att göra det till en cirkus.
-Vi ska göra allt vi kan, sir. -Det är jag säker på.
Jag ska vara tydlig. Du måste bestämma dig nu, Paul.
Är du soldat eller polis?
-Jag är soldat, sir. -Det räknar jag med.
-Jag har träffat er dotter. -Jaså? När då?
Det var bara ett sammanträffande. Hon hjälpte mig att byta ett däck.
Det kunde hon. Hon kunde göra nästan allt. Hennes mor var likadan.
Laga ett däck, baka en suverän limepaj.
Tala fem språk. En otrolig kvinna.
Två otroliga kvinnor.
Vilket jäkla slöseri.
Om det är nånting mer vi kan göra för er...
Bara...
-Bara hitta den jäveln. -Ja, sir.
Sir...
När jag började var jag minderårig. De skickade mig direkt till Vietnam.
Ni var mitt befäl. Ni var kapten.
Och jag var så rädd.
En dag när jag hade vakten kom ni förbi, och ni såg rädslan.
Ni sa: "Varifrån kommer du?" Jag sa: "Boston."
Ni sa: "Visste du att i går kväll vann Boston Red Sox"-
-"mot St Louis Cardinals i seriens sjätte match?" Sen gick ni.
Då visste jag att jag skulle klara mig.
-Boston förlorade serien. -Ja, men jag kom hem.
Vi ska hitta den jäveln, sir.
Mr Brenner...
Jag vet att ni har befogenhet att göra gripanden-
-men innan ni griper nån vill jag att ni meddelar mig.
Varför det, sir?
Vi vill inte få vår personal gripen av utomstående utan att vi vet om det.
Det finns tre sätt att göra saker:
Rätt sätt, fel sätt och arméns sätt.
Låt inte ert eget sätt få er att glömma bort arméns sätt.
Psykologisk krigföring ska kväva fiendens stridsvillja.
Ni måste känna till fiendens seder, vanor, åsikter-
-oro och rädsla för att avgöra sårbarhet.
För att strida mot fienden måste man känna fienden.
Man måste fylla honom med rädsla. Och inte bara rädsla att dö.
Rädsla för groteska sår är mer skrämmande.
"Groteska sår"...
Jag visar mitt om du visar ditt.
Kän jag hjälpa er? Får jag fråga vad ni gör i kapten Campbells rum?
-Det beror på vem ni är. -Överste Robert Moore.
Käpten Campbells överordnade. Och ni är...?
Vi är från militärpolisen. Sunhill och Brenner.
-Och ni utreder...? -Mordet på kapten Campbell.
Och nu när vi vet vem ni är vill vi tala med er, överste.
Jag har bara... Jag har ett möte.
Vi arkiverar överste Moore under "sist att få veta".
-Är du gift? -Har inte du med att göra.
Hon var inte hypokondriker, färgade inte håret-
-och förvarar sin preventivmetod nån annanstans.
Eller så bad hon männen att ha kondom.
Du kanske har hört att kondomer är moderna på grund av sjukdomar?
Numera måste man koka folk innan man kan ligga med dem.
Oj då... Det var en välordnad soldat.
Lika förberedd för en militärbal som för nästa djungelkrig.
Helj, Liz. Svara, det är Robert.
Jag har inte hört ifrån dig, så ring mig gärna.
Robert. Vilken överraskning.
Paul.
Stig åt sidan. Jag är beväpnad.
Det finns inget här. Vi går.
Det är ett lönnrum.
DE MODIGAS HEM
Här har vi det.
Herregud...
Vad har vi här...?
Tio dollar på att det inte är nya avsnitt av "The Honeymooners".
Tja... Sättet hon dog på verkar ha en koppling till hennes sätt att leva.
Vi måste behålla de här banden tills vi behöver dem.
Vi skickar allt i huset till vårt labb-
-Iåser huset och tar risken med den lokala polisen.
-Är det Paul Brenner som talar? -Kärriärofficeren, inte polisen.
-Mördaren kan finnas på bandet! -Bevisen kan förstöra allas liv.
Inklusive generalens.
Vi tar banden, använder dem när vi behöver, låter vår avdelning jobba-
-och håller alla ickemilitärer utanför.
Okej. Jag ringer Kent.
-Visst. Här. -Tack.
Telefonen är död, jag ringer i bilen.
Paul...? Paul!
-Kunde du se ett ansikte? -Ja. Platt, stål, gjort för att skotta snö.
Kom igen!
Gifte du dig med den där killen som du låg med?
-Det här är inte rätt tidpunkt... -Var lite snäll. Min hjärna skakar.
-Gifte du dig med honom eller inte? -Vi var förlovade. Jag låg med dig.
Visst... Hur mår den unge majoren?
Han verkade lite irriterad när jag såg honom i Bryssel med pistol i handen.
Släpp fram dem!
Legitimation, tack.
-Arbetar ni med mordfallet, madam? -Ja, och det här är min far.
-Vad har hänt med dig? -Jag åkte utanför basen och fick spö.
-På begäran. -Är det hela hennes akt?
-Alltihop. Har ni hittat nåt än? -Bara några preliminära misstänkta.
-Redan? Vilka då? -Alla.
-Ni borde samla in alibin. -Okej, vad gjorde du?
Låg och sov när tornet ringde. Var var du i går natt?
-Jag höll på att döda nån annan. -Låter troligt. - Och du?
Jag var på förläggningen 1 9, skrev på en rapport till midnatt och åkte hem.
-Inga vittnen. -Ynkligt, båda två.
Om du hade bjudit in mig hade vi haft ett alibi.
Jag är hellre mordmisstänkt.
-Uppmuntra henne inte. -Cal Seaver är förresten här.
Han är bäst, men säg inget om hans hår. Han har inget.
-Cal! Borde inte du ha hatt? -Vad tusan har hänt med dig?
Alla älskar mig inte lika mycket som du. Det här är Sarah Sunhill.
Hela världen har gått runt liket. Det finns 50 skoavtryck.
-Har du hittat kläderna än? -Nej. Jag har ordnat en tom hangar.
-Bra. Ta dit allt. -Några spår av sperma?
Jag hittade inga. Rättsläkaren tar prov från vagina, mun och anus.
-Det är en underlig våldtäkt. -Hur menar du?
Han var inte bara våldtäktsman, han hade planerat ett mord.
Han satte upp tältpinnar och rep för våldtäkten och använde dem.
Det finns inga tecken på strid.
Hon var stark, men det finns ingen jord under naglarna.
Och hur höll han vapnet mot henne när han knöt? Om de inte var fler.
Vad är det för märken på kinderna?
Det var tårar. Trosor under repet för att skydda hennes hals...
Vad gör lite skavsår om man tänker döda nån?
-Sunhill är duktig. -O ja. Sunhill har talat.
-Kunde du se kroppen härifrån? -Nej, men jag såg billyktorna.
-Billyktorna? -Det borde inte ha varit hon.
-Kände du henne? -Nej, men...
...kapten Campbell var så snäll mot kvinnliga soldater.
-På vilket sätt? -Hon organiserade möten för oss...
Det är så mycket skit, om man är kvinna i armén...
...som man måste stå ut med. Många gillar inte att vi är här.
Men kapten Campbell, hon uppmuntrade oss...
-Förlåt. -Det är tillåtet att gråta.
Trodde du inte att lyktorna var nån på väg hem, till latrinen eller nåt?
Ibland åker folk dit ut för att knulla.
Ursäkta språket.
Men det var vad jag trodde första gången.
Första gången jag såg lyktorna var kl 03.
De försvann, sen kom de tillbaka kl 03.30.
Sen försvann de igen och kom tillbaka kl 04.
Okej. Tack.
Vad står på, Bill? - Vad gör du här, Yardley?
-Du har en massa att förklara. -Vad är ditt officiella ärende?
Mitt officiella ärende är att fråga varför militärpoliser bär ut möbler-
-från ett mordoffers bostad utanför basen.
Den avlidnas familj bad mig att ta hand om föremålen och föra hit dem.
Påminn mig om att ringa general Campbell och föreslå att jag gör det.
-Jösses, Paul... -Vet du vad du behöver?
Spegelsolglasögon till dig och grabben.
Det skulle fullända bilden.
Nå, gifte du dig med major Vad-han-nu-heter med pistolen?
Ja, det gjorde jag.
Grattis. Jag är extremt glad för din skull och önskar er allt gott.
-Jag har ansökt om skilsmässa. -Bra.
Tack. - Två clubsoda, tack.
-Du borde se hennes akt. -Där har vi din pojkvän.
Avgångstalare i high school. Idrottare. West Point som pappa.
Det är en kille som vet hur man roar sig.
Paul. Titta på mig.
Jag tror att nåt hände där. Hon fick usla betyg andra året.
Hon kom knappt igenom.
Hon lyckades ta examen, men hon var inte sig själv längre.
-Avskyr inte du såna här ställen? -Jo, men mördaren kanske är här.
Sitter belåten och blank, ända tills vi klev in.
Nu är han kanske mindre belåten och mindre blank.
Och det känns rätt bra. Eller hur?
Du då? Jag hoppas att Bryssel inte var sista gången du hade en kvinna.
Du undvek en konfrontation, som om jag inte var värd det.
Han hotade att döda mig. Omdöme är det bästa med tapperhet.
-Fick du inte medalj för tapperhet? -Lägg av.
Ibland måste man kämpa för det man vill ha... Om man vill ha det.
Jag fick det för att ha stormat en kulle som jag varken behövde eller ville ha.
Dessutom var du inte så uppmuntrande.
Jag kanske inte ville att du skulle acceptera mitt beslut.
Det är telepati, inte kommunikation. Vi tar det nästa vecka.
-Visst. En sak till... -Är det redan nästa vecka?
Du är så jäkla duktig som polis, men du vet ingenting om kvinnor.
Vet du... Du är väldigt söt när jag är arg på dig.
Men om du ursäktar ska jag låta min ilska gå ut över nån annan.
-Löjligt beteende tidigare. Förlåt. -Vi lät dig inte precis ana nånting.
Liz var mer eller mindre min skyddsling.
Vi stod varandra väldigt nära.
-Sätt dig. -Arbetade ni ihop dagligen?
-Absolut. -Hade ni...roligt ihop?
Vilken lysande fråga.
Inom psykologisk krigföring är det en av de saker vi lär ut.
Tysta hot. Tänk på de ekon som finns i de fyra enkla orden:
"Hade ni roligt ihop?"
Gick du ut med henne? Knullade du henne?
Älskade du henne? I så fall, var det skäl att mörda henne?
Jag menade om ni spelade golf, tennis, dam eller nåt.
-Nej, det gjorde du inte. -Nej, det gjorde jag inte.
Nu vet vi båda att vi är smarta. Tror du att jag är inblandad?
-På ett eller annat sätt, ja. -Behöver jag en bra advokat?
Två problem. Först det uppenbara: Det finns inga bra.
För det andra är du inte civil, du är i armén.
Du har inte rätt till advokat. Du har inte rätt att tiga.
Jag vill ogärna behöva låsa in dig.
-Förstår du vad du gör nu? -Letar efter svar.
Ja, men hur?
Hur? Du försöker få mig att gilla dig.
Och vet du vad? Det funkar. Jag gör det.
Förstår du vad jag försöker göra? Jag försöker få dig att gilla mig.
-Gillar du mig än? -Varför ströp du henne?
Fel. Beklagar. Inte lika hög kvalitet.
-Har du gått på college? -Vad tror du?
-Jag tror inte det. -Har jag dålig grammatik?
Självklart inte. Jag skulle ändå inte vara ofin nog att säga det.
Nej, du verkar behöva hävda dig.
Mycket. Det hjälper dig nog i jobbet, kan jag tänka mig.
Det kommer väl till pass när du ser högre officerare, collegetyper-
-som bara väntar på att regelbrytaren i den skrynkliga kostymen-
-ska fälla dem. Har jag rätt?
Nej, jag vill bara röja. Sova till lunch.
Och du täcker dina brister genom att vara nedlåtande mot de mer robusta.
-Hur nära är jag? -Inte illa. "Robusta"...
-När...ägde händelsen rum? -Klockan 04, tror vi.
-Märk hur jag återvänder till fallet. -Subtilt. Var var du?
-Tryggt i sängen. -Vittnen? Fru, flickvän, hora?
Jag är frånskild. Jag har ingen flickvän och går inte till horor.
Jag har faktiskt inget alibi överhuvudtaget.
-Gör det mig till mördare? -Det gör dig ensam och impopulär.
Mycket bra. Nedlåtande och fyndigt.
Nej tack.
Du ringde hennes svarare. Du var orolig. Vad är det - svartsjuka?
Känske inte.
Liz var min vän. Jag hade inte hört av henne på några dagar...
Visste du om hon var ihop med nån?
-Menar du sexuellt? -Ja.
Hon umgicks med en civil kille som hette Yardley.
Polischef Yardley?
Nej... Nej.
Sonen. Hans biträde. Wes.
Wes, ja. Okej.
De hade träffats av och till i några månader.
Det är uppenbart att du stod henne mycket nära. Vad innebär "mycket"?
Det innebär... Mycket.
Jag var Liz mentor. Det fanns ett förtroende.
Hon var en passionerad ung kvinna-
-men om jag nånsin hade utnyttjat det-
-hade jag förlorat förtroendet. Mördade jag henne? Självklart inte.
Älskade jag henne? Jag älskade henne väldigt mycket.
Gör vad du vill av det.
BEVIS
-Det här gjorde honom berömd. -Ja, upploppen i Ledgeworth City.
Hela stan var ett enda kaos. Generalen kuvade det.
Sen tog han in sin lilla dotter för att visa att det var tryggt.
Hon ser livrädd ut.
-Utmärkt arbete. -Jag ska ner till bårhuset.
-Rapporten är nog klar. Ska ni med? -Jag måste prata med Cal.
-Hur är det med Moore? -Komplicerad.
Cal. Här är rapporten om id-brickan. Fingeravtrycken är nån annans.
-Vem då? -Robert Moore.
Det luktar gott.
-Vad gör du här? -Jag kom för att fråga en sak, Bobby.
Och frågan är...?
Varför var du så dum att du lämnade dina fingeravtryck överallt?
-Mitt svar är att du greps av panik. -Jag undervisar i panik.
Jag planerade förstås inte att det skulle gå så här. Paul...
Får jag säga Paul? Det var så roligt att höra dig säga Bobby.
Vi försöker väl överlista varandra?
Jag kan förstås inte ljuga och säga att jag inte vet nåt om allt det här.
Jag kan dessvärre inte heller säga sanningen.
Du tror att tystnad räddar ditt skinn.
Mitt skinn är redan upphängt, eller hur?
Du menar sexbanden?
Du är duktig. Du är duktig...
Utmärkt fråga. Nästan alla svar är komprometterande.
Vi skippar skitsnacket. Vi två vet att jag är närmast krossad.
Kän du komma på nåt skäl till att Elisabeth ska krossas med mig?
Kän du det? Det kan inte jag, Paul.
Jag såg er två. På ett av hennes band.
Det tror jag inte. Bluff är den svages sista desperata handling, Paul.
Jag hjälper dig inte att krossa henne. Hon har lidit nog. Låt det vara.
Jag är allt du har.
-Fel igen. - Hej, kapten. -Hej.
Käpten Goodson är min advokat.
-Allt du vill säga överste Moore... -...säger jag till honom.
-Du kan inte skrämma min klient. -Jag griper dig, Bobby.
Opassande beteende för en officer, medbrottsling i efterhand-
-stämpling, falsk vittnesbörd.
Och du är nära artikel 98, brott mot procedurreglerna.
-Kän jag hjälpa er, madam? -Jag ska bara ta en titt till.
Skulle väskan med offrets kläder-
-hämtas av mördaren eller av en tredje person?
-5C, hör du mig? -5C här.
Hon kanske var här för ett hemligt möte.
Ett kärleksmöte.
Våldtäktsfantasin kanske ingick i spänningen.
Vi vet att hon hade smak för den vildare sidan av sex.
Valde Elisabeth Campbell en öppen plats just för att det innebar en viss...
Håll ner henne! Släpp fram mig.
Det här är armén, så säg åt Brenner att man inte skiter på sina bröder.
Våldtäktsutredare? Vill du veta hur det känns?
Det kanske gör dig bättre på ditt jobb.
Nummer fem.
-Har du en överste den här gången? -Håll käften, Elkins.
Du var hennes terapeut, eller hur?
Den Elisabeth jag träffade var inte kvinnan på bandet.
Det finns ett samband, eller hur?
Tänker du dra ut mina naglar nu?
Vad hände andra året på West Point?
Mord eller medhjälp till mord! Hur som helst åker du dit.
Ingen kommer att rädda dig.
Det var hemskt.
Det var hemskt. Fortsätt.
-Fuskade hon? Ljög hon? Vad? -Värre.
-Droger. -Värre.
Våldtäkt.
-Värre. -Vad är värre än våldtäkt?
När du får veta det, så vet du allt.
Berätta vad fan som hände, Bill!
Militärpolisen fick order att lämna sin post.
-Jag ska forska mer i det. -Jag är framme, vi hörs.
-Hon mår bra. -Vem gjorde det?
Korkat, Elby. Man tar av identifierbara smycken före ett överfall.
Vad pratar du om? Jag var i mässen hela kvällen.
Hon är galen, och du är galen.
Jag är hemskt ledsen. Frigoliten är så dålig nu för tiden.
Vi byter ämne. Vad kan du berätta om kapten Elisabeth Campbell?
Vad då? Hon blev våldtagen och dödad. Vet du vad våldtäkt oftast är?
En kvinna som ändrar sig efteråt.
Skulle du säga att ditt förhållande till henne var intimt?
-Menar du om jag knullade henne? -Ja, det menar jag.
Ja, det gjorde jag.
Det var bara på kul. Jag trodde inte att hon skulle säga till honom.
Generalen. Hon sa det. För att hon är ett missfoster, missfoster gör så!
-Stod de varandra nära? -Nej. Gillar du din egen pappa?
Han var fyllo och kvinnokarl. Jag dyrkade honom.
Jag har nog sagt tillräckligt.
Samarbeta, så kanske vi inte tar med det i rapporten.
Ni fattar inte. Med Elisabeth borta har generalen fritt fram att ge igen.
Och jag får möjlighet att säga upp mig.
Jag kan rädda mitt äktenskap.
Fint - en fru Elby. Vad gör hon, förutom att vakna skrikande?
-Vad menar du med "ge igen"? -Jag pratar inte med dig!
Vi har just börjat. Jag ska få dig åtalad för överfallet på agent Sunhill.
Så kan du få knulla på kul i fängelse.
Okej, utmana mig.
Sätt igång bara, utmana mig. Jag frågar dig en gång till:
-Vad menar du med "ge igen"? -Okej, okej...
När hon var i livet...
...kunde han inte röra henne utan att själv bli skandaliserad.
Han kunde inte röra nån av oss-
-eftersom han visste att hon skulle berätta allt.
Hur skulle det se ut? Generalens dotter sätter på hela hans stab.
-Ja. Alla. Åtminstone de flesta. -Sheriffens son då?
Nej, det var bara för syns skull.
Hon hade en lång rad. Hon betade av generalens närmaste stab-
-chefsjuristen och nyckelpersoner som jag.
Överste Fowler då?
Överste Fowler sa att han visste allt om det här.
Och att jag var en del av problemet. Han menade att han inte var det.
-Vad tycker du om det här? -Det är vansinnigt.
Inte riktigt. Elisabeth sa en gång till mig-
-att hon höll på med en fältstudie i psykologisk krigföring.
Och att fienden var pappa.
-Mår du bra? -Jag har mått bättre.
Jag vet. De flesta av dem är gifta, det ger omedelbar krigsrätt...
Deras liv är över. Men det är ett helsikes motiv för mord.
-Vår lista ökar exponentiellt. -Nu vet vi vilka det är på banden.
Ja. En massa kräk som riskerar allt för att få doppa.
Förlåt. Basen lockar fram mitt alfahanne-beteende.
-Vad blir det sen? Sätta eld på fisar? -Känske, när vi har talat med Moore.
Var är han?
-Bill, var är Moore? -Han släpptes.
-Husarrest. -På vems order?
Mina. Han verkade vara på väg att få en hjärtattack. Hans advokat klagade.
Han är mordmisstänkt! Hans fingeravtryck finns på brickorna!
Du informerade inte oss. Han greps för opassande beteende, inte mord.
Jag hade inget val.
Moore?
Jag går in.
Herregud.
Analysen av Elisabeth Campbell är klar. Inga tecken på våldtäkt.
-Vad tror du om det här? -Ser ut som självmord.
Skada från nära håll, och jag köper det inte.
Jag ska kolla efter krutstänk på händerna.
Jag säger till om jag hittar nåt som inte stämmer.
Överste Kent!
Visste du om Elisabeth Campbells fritidsaktiviteter?
-Hur menar du? -Du vet vad jag menar.
Det gick rykten. Antydningar. Jag tog det som tomt skrävel.
Soldater som skryter och så, men...
Det var mer än så.
Mr Brenner.
När ni är klar ses vi hos generalen för att samordna vårt uttalande.
-Vad pratar ni om? -Moore var förstås skuldtyngd.
Vi behöver sätta punkt. Vi ska göra ett uttalande om Moores självmord.
Ni förstår inte, överste Fowler. Det är min utredning, och den pågår än.
Vem fan tror ni att ni är? Den är över. Över!
-Ni borde tänka på er karriär. -Ni borde tänka på er.
Ni har en helt rubbad militärbas. Vill ni bråka med mig, överste?
Vi kan börja genast.
Ni har blivit varnad.
Utgå.
Vad gör du här, Yardley?
Borde du inte vara ute och klubba ner färgade?
Vänta i bilen, jag vill prata med honom.
Din son Wes. Vi måste prata med honom.
Han hade ett förhållande med offret, men du nämnde inte det.
Han var i tjänst när det hände.
Vi har band med hans radiosamtal.
Vi hör av oss ändå.
-Adjö. -Skitstövel.
-Vad är det där? -Gudarna har lett mot dig.
En psykolograpport från West Point och sidor ur journalen som vi inte fick.
-Vad står det? -Det står att vi ska till West Point.
Ja?
-Brenner och Sunhill, sir. -Kom in.
Och tala högt. Hemskt för en psykiater att bli döv.
Ofta hör jag inte mina patienter. Men med vissa av dem-
-kanske det är bra.
Överste Slesinger... Föredrar ni överste eller doktor?
Jag föredrar Donald. Ni har väl inte flugit hit för att snacka skit?
-Nej, det är som jag sa i telefon. -Ja...
Och jag sa att jag inte kan prata om kapten Campbell. Inget har ändrats.
-Ni var hennes psykiater? -Och dålig på det.
Hon kom till er i slutet av andra året, hon måste ha varit runt 20.
-Hon hade en svår depression. -Jag antar att hon har problem igen?
-Inte nu. -Så bra.
Ja, hon är för ung för att vara död...
Hon blev strypt, sir. Utsatt för falsk våldtäkt och strypt.
För helvete!
Jag kunde inte hjälpa henne.
Jag försökte, men jag kunde inte få henne att lita på mig.
Men jag kan ändå inte prata om henne.
Nej, det kan du inte.
-Men du är väl arg? -Självklart.
Ibland när jag är arg pratar jag högt för mig själv.
Gör du det nån gång? Bara liksom skäller?
Ja. Ibland.
Om du skulle skälla, och vi råkar vara i närheten...
-Det är ett fritt land. -Precis vad jag tänkte.
Hon tänder hela stället.
Vår bästa kvinna.
Söt som tusan. Överträffar de flesta män på övningarna.
I slutet av hennes andra år-
-var det en stor nattövning.
Det måste ha varit tusentals inblandade.
Lizzy kom ifrån sin grupp.
Hon hamnade bland nåt halvdussin män.
En mycket mörk natt. Männen var inte bara okända för henne-
-de var också kamouflerade.
De våldtog nästan ihjäl henne. Våldtog henne hela natten.
Turades om.
Klädde av henne.
Särade hennes ben.
Naglade fast henne i marken med tältpinnar. Hade skitkul.
Hotade att döda henne om hon skvallrade.
Knöt hennes underkläder runt halsen på henne?
Lizzy hamnade på sljukhus. Behandlades för en könssljukdom.
Behandlades för graviditet.
När jag väl träffade henne var hon långt borta inuti.
-Lät mig aldrig komma nära. -Vilka var de? Jag behöver ett namn.
Nej. Beklagar. Medicinsk etik.
Jag ska göra det här färdigt. Jag kan inte bestämma åt er...
Men ni bör gå tillbaka till mitt kontor. Nyckeln ligger under mattan.
I hennes akt kan ni nog hitta en anteckning med en mans namn.
Det kan vara värt besväret att snoka. Ni avgör själva. Det är ett fritt land.
Synd att jag inte var till hjälp.
Vi närmar oss Fort Benning, madam.
Nu, jägare! Kom igen!
Kvinna på golvet!
-Käpten Bransford? -Det är nog jag.
Vad kan jag göra för dig, stumpan? Ännu bättre, vad kan du göra för mig?
Jo, kära du, du kan be de andra att ursäkta oss.
Ja, det är en militärpolisbricka.
Jag valde fel kvinna att kalla "stumpan".
Jag heter Sarah Sunhill, jag är våldtäktsutredare.
Vi behöver tala om Elisabeth Campbell.
Liz och jag var klasskompisar på West Point.
Jag har bara en enda fråga: Hur rädd är du just nu?
Förlåt, miss Sunhill... Har ni möjligen kommit fel?
Ditt hjärta slår lite fortare. Du har en klump i halsen. Du svettas.
-Nu räcker det. -Du kan sätta dig igen.
Jag vet att du inte var ledaren.
-Jaha, men jag vet inte vad ni menar. -Det är du för svag för.
Du är bara en kille som klarar sig på sitt leende och sin charm.
-Du kan inte leda en våldtäkt. -Skönt att veta.
Elisabeth blev mördad för 36 timmar sen.
Bunden vid tältpinnar och strypt.
Så jag ska ställa min fråga igen, kapten Bransford:
Hur rädd är du just nu?
-Jag var här på min post, damen. -Men du var med om våldtäkten.
-Ni kan inte bevisa nåt. -Jo, med dr Slesingers arkiv.
Okej, jag pratade med Slesinger.
Jag berättade en historia som jag hade hört.
Så står det i arkivet. Det var bara en historia.
Nån annans historia. Det är allt. Förstår ni?
-Vad är det där? -Vad ser det ut som?
Det ser ut som underkläder. Damunderkläder.
Vetenskapen har gjort framsteg de senaste åren, kapten.
På vissa områden är det helt otroligt.
-Säger ni det. -Som DNA.
Om det finns där, så är det för alltid.
Men det visste du säkert redan.
De är hennes, eller hur?
Jag försökte hindra det.
Jag gjorde allt jag kunde. Men de hatade henne.
De hatade henne så mycket.
De hatade att hon var smartare än de, att hon behövde sitta och kissa.
Jag försökte rädda henne, men jag kunde inte få dem att sluta.
Vilka var de andra?
Det var min spaningspatrull.
Deras namn står i årsboken. Liz var min vän.
Tack för ditt samarbete. Militärpolisen kommer att höra av sig.
Vad gör du? All DNA då?
Vad då för DNA? Dem köpte jag för en timme sen.
Vi ses, stumpen.
-Stämmer det? -Det är bara ett halvt avtryck.
Men det är överste Fowlers, och det är intill kroppen.
Vi har bara dagen på oss, sen tar FBI över allt.
-Jag har mycket att sköta just nu. -Jag vill bara tacka dig.
För att du lade journalen i bilen.
-Bad han dig att göra det? -Inte uttryckligen.
Jag visste det ändå. Allt för att hjälpa. Han älskade henne.
-Inte lika mycket som dig. -Vad menar du?
Som du kom in den kvällen, hans omsorg med matlagningen.
-Vad tänker du göra? -Ingenting.
Bara beklaga sorgen och be dig om hjälp. Sätt dig.
-Vad behöver du veta? -Om återskapandet av våldtäkten.
-Ja, det var väl det. -Var det Moores idé att göra det?
-För att tvätta bort hennes förflutna? -Nej! Hon kom på det.
-Han kunde inte få henne att avstå. -Han skämdes så att han tog sitt liv?
Så var det ju inte.
Det var där de gjorde fel, vilka det nu var.
De visste inget om Bob och mig.
Bob kunde aldrig ha tagit livet av sig.
Såna typer förstår inte det.
Kärlek begriper de sig inte på.
Okej, han iscensatte alltihop. Band henne, tog hennes kläder?
Och han fick ringa generalen, spela upp bandet.
Bandet?
General... Brenner.
Paul. Var snäll och kom in.
Jag ville bara säga adjö. Jag åker i morgon bitti.
Jag åker också i morgon. Jag ska ta Elisabeth till Michigan-
-så att hon kan begravas bredvid sin mor.
Tack för allt du har gjort.
Ni ska visst fortfarande bli politiker?
Det är inte bestämt. Vi får se.
När ni tackade mig för vad jag hade gjort, ville jag säga-
-att jag inte gjorde nånting.
Inte nånting rätt. Jag gjorde många saker fel.
Du är inte ansvarig för Moores död. Du följde din instinkt.
Jag skulle vilja prata om det, sir.
-Vi vet ju att Moore gjorde det. -Då är alla överens.
Men tänk om det inte var en bil tre gånger, utan tre olika bilar?
Vad spelar det för roll, när Moore är död?
Säkert ingen. Men jag kom att tänka på vad er dotter sa om sitt ämne.
"Oftast strular vi till det i huvudet för folk", sa hon.
Tack, Brenner. Du kan gå nu.
-Berätta om våldtäkten. -Hon blev inte våldtagen.
Det skulle bara se ut så.
Våldtäkten på West Point.
Den hölls hemlig för skolans bästa.
Och arméns. Och det var bäst för Elisabeth.
-Ni var i Tyskland när det hände? -Berlin. Jag var stationerad där.
-Jag kom hem så fort jag hörde det. -Åkte ni direkt från flygplatsen?
-Givetvis. -Inget möte först?
-Mr Brenner är välinformerad. -Det stod i hennes psykjournal, sir.
Det gick inte till så.
George, han har rätt. Mötet skedde faktiskt först.
Det var sju år sen. Detaljerna blir oklara.
Det var inget. En snabb genomgång på ett hotell nära skolan.
General Sonenberg. Han var mycket medlidsam.
Jag vill ha rättvisa för min dotter.
Jag skulle ge vad som helst om det aldrig hade hänt. Men det hände.
Jag berättar hur verkligheten är. Vi kommer aldrig att hitta dem.
Men vi vet att en samkönad skola är ett bra och nödvändigt beslut.
Hellre en orapporterad och ohämnad våldtäkt-
-än att skaka West Point i grunden.
Att kasta misstanke på tusen soldater som inte gruppvåldtog en kvinna.
Allt vi behöver göra är att övertyga er dotter-
-att hon, skolan, armén och jämställdhetssaken-
-skulle gynnas bäst om hon bara glömde alltihop.
Det är såna tider vi lever i, Joe.
Han hade rätt. Om det hade blivit offentligt-
-skulle det permanent ha skadat kvinnorna i försvaret.
-Det skulle ha krossat West Point. -Var det så du sa till Elisabeth?
Inte uttryckligen, nej.
Hon var inte i stånd att begripa det då.
Jag försökte bara säga att jag älskade henne.
Jag älskade henne väldigt mycket.
Pappa älskar dig. Och han är så stolt över dig.
Vila nu. Försök att inte tänka på det längre.
Hör på. Jag vill bara ditt bästa.
Lita på mig. Gör du det? Som du alltid har gjort?
Då tänker du aldrig på det här igen.
Jag vet. Det är hemskt. Fruktansvärt.
Men att tänka på det hjälper inte.
Blunda.
Det har aldrig hänt.
Inget av det här har hänt.
Inte min bästa stund.
Ni gjorde bara som ni sa, försökte skydda henne.
Jag gjorde det jag måste.
Det jag ansåg vara bäst för alla inblandade.
Inget annat kunde ha gjorts. De skulle ändå aldrig ha hittat dem.
-Varsågod, sir. -Vad är det?
Namnen på förövarna, som agent Sunhill fick fram utan större besvär.
-Det är ju lysande. -Var och en får 20 år.
-Jag tror att du ska gå nu. -Visst.
Vi kan ta telefonsamtalet i morgon om ni vill. Känske innan ni lyfter.
Vilket telefonsamtal?
Jag har anledning att tro att Moore ringde er kl 03.00 på mordnatten.
Varför skulle han ha gjort det?
Om jag har rätt var återskapandet av våldtäkten Elisabeths idé.
Gud vet varför. Ni skulle bli politiker, så hon såg kanske inte fler chanser.
Hon fick Moore att placera henne i samma läge som våldtäktsmännen.
Nu var ni inte i Tyskland. Jag tror att hon ville visa er vad ni hade mörklagt.
-Det där har aldrig hänt! -En present från Moores advokat.
Pappa, det är Elisabeth. Jag har en viktig sak att säga.
Kom till övningsplatsen senast klockan 03.30.
Jag har ett svarpå ditt ultimatum.
Man kan inte tala med en inspelning. Det ingick nog i hennes plan.
Vad menar hon med ultimatum?
Jag gav henne två val:
Ta avsked från sin tjänst, eller gå med på nån sorts terapi.
Om hon avslog båda skulle jag be juristen att utreda hennes beteende-
-och inleda ett krigsrättsförfarande.
-Ni tycker säkert att det var hårt. -Ni körde ut till övningsplatsen.
Givetvis. Jag ville ha ett svar.
-Här är svaret på ditt jävla ultimatum. -Herregud...
Ser du vad de gjorde med mig? Ser du?
Vänd dig inte bort. Kom närmare, titta vad de lät mig genomlida!
Vad i helvete vill du uppnå?!
Jag har ett rep runt halsen. Stryp mig eller mörklägg det igen.
Har du blivit fullständigt vansinnig?
Det hände.
Det hände! Jag vill höra dig säga att det hände!
Jag ger tusan i vad som hände dig för sju år sen.
Det som skadar dig gör mig starkare.
Du kan inte skada mig längre.
-Nu är vi kvitt. -Gärna det.
Du hjälpte mig aldrig!
Snälla pappa, gå inte.
Kom tillbaka. Snälla.
Snälla...
Pappa...
Så ni var i den andra bilen.
Vilket betyder att överste Fowler måste ha varit i den tredje.
Man ska inte behöva ta itu med sitt eget barn.
Hon skrek såna smädelser mot honom.
Naturligtvis inte.
Så han ringde mig. Och han bad mig att ta hand om det.
Jag åkte dit... och jag hittade henne död.
-Ni hittade henne död? -Givetvis.
Men ni får mig aldrig att vittna mot generalen.
Vad?
Jag har stått på Joe Campbells sida för många gånger.
Stirrat döden i ansiktet med honom för många gånger.
-Jag ger mig inte nu. -Vad pratar du om?!
Hon hade ju provocerat honom.
-George, för Guds skull! -Och när vi insåg...
...att hon knullade med alla...
...från Bill Kent till Jake Elby, var det för sent för officiella åtgärder.
Överste Fowler!
Ni skulle ha behövt be alla att avgå.
-Strypt, tror du? -Och sen hade vi fått avgå själva.
Du behöver civilt tillstånd. Vad har hänt?
-Ni hade inget val, sir. -Tror du att jag dödade min dotter?
-Det dör med mig, Joe. -Din ynkliga jävel!
-Bill, var är Moore? -Han släpptes.
Cal, det är jag. Får jag tala med Sunhill.
Hon är inte här. För en timme sen åkte hon ut till brottsplatsen.
Hon tog den stora hunden med sig. Captain America själv.
Kent. Det var hans idé. Han vill att du åker dit.
Ja, det är klart han vill.
Sunhill!
Vi har sökt igenom platsen ett dussin gånger. Vi hittar inget nytt.
-Paul? -Visst, visst... Paul.
Vi tre måste till ditt kontor och prata.
Varför inte prata utomhus, om det nu är nåt viktigt som vi måste prata om?
Jag trodde att du skulle nöja dig med Moore.
-Herregud. -Jag glömde att du var en elak råtta.
-Typiskt. -Varför gjorde du det?
Varför? Berätta du, du är ju expert.
Jag tror att hon låg med alla, och den ende som brydde sig om henne-
-och vill riskera allt, är en hon inte vill ha.
Det var för att hon inte kunde vilja ha nån.
Jag ville bara vara med henne. Hon ägde mitt hjärta.
Hon plågade mig. Jag blev helt besatt.
Såljag fölljde efter henne och hittade henne på banan.
Utställd.
-Elisabeth? -Stick, Bill. Stick, för helvete.
Han kommer tillbaka. Du får inte vara här då.
-Vad handlar det här om? -Har min pappa skickat hit dig?
-Har han bett dig att tysta mig? -Nej.
Den här gången tiger jag inte. Nu ska jag berätta allt.
Om honom. Om dig. Jag ska berätta för din fru, dina barn...
Rör mig inte! Bort med händerna!
Du är motbjudande! Du är en skam!
Du är ingen soldat, du är inte ens en man. Du är bara ett knull!
Jag knullar dig!
Herregud!
Kom nu, Bill. Kom igen.
Jag är din, Paulie.
Men innan du kommer närmare vill du väl veta var du står?
-Var står jag? -I ett minfält.
Jag grävde ner några Bouncing Betty. Truppminor.
Köper du det? Du är rätt säker här, men lilla fröken Kän-inte-ha-fel...
Hon är långt inne i skadeskåpet.
Minns du hur Betty funkar? En utlöser minan, som hoppar upp.
Resten av truppen går in i smällen. Huvuden lossnar...
Samma steg tillbaka!
Tänk vad splitter kan göra med kött och ben...
-Sarah, det går bra! -Gud!
-Nu blev du väl rädd? -Du är en skit, Kent!
Kom igen, Bill, det är slut.
Ja, det är slut.
Men inte som du tror.
Givakt! Skyldra gevär!
Människoögat kan skillja på 16 nyanser av grått.
En dator som analyserar ett fingeravtryck-
-kan skillja på 256 nyanser av grått. Det är imponerande.
Men människans hljärta och hljärna-
-kan skillja på ett oändligt antal nyanser av känslor och moral.
I psykologisk krigföring använder vi svartaste svart och vitaste vitt.
Lediga, soldat.
-Kommer överste Fowler? -Han har välbehövlig permission.
Han är en bra karl. En bra karl och en bra soldat.
Ibland blir gränserna suddiga, men när det verkligen gäller...
-...gör han det som behövs. -Och vad är det, sir?
Att säga att Moore ringde honom, och att jag aldrig var där ute...
Han gör det för min skull, även om det innebär hans karriär.
Som en bra soldat. Inget vinns genom min inblandning.
Goda vitsord kommer att föras in i din personalakt.
Som erkännande av ditt exemplariska arbete med det här fallet.
Minns du när jag frågade om du var polis eller soldat?
Du är soldat, Paul. Och jäkligt duktig på det.
General Campbell...
-Ni har fel. Jag är en usel soldat. -Jaså? Varför det?
Ni begriper verkligen inte det?
Det enda huvud Elisabeth ville strula till det i var ert.
-Och ni begriper det ändå inte. -Jag har inte gjort nåt fel.
-Ni dödade henne. -Vad sa du?
För sju år sen, när ni sa åt henne att glömma det, då dödade ni henne.
-Kent dödade henne. -Kent gjorde bara slut på lidandet.
Jag frågade Moore vad som var värre än våldtäkt. Nu vet jag det.
Förräderi.
Jag älskade Elisabeth, men det fanns större frågor att beakta.
Ni bytte bort hennes tillit mot er karriär. Ni slöt ett avtal.
Ni höll tyst, och de gav er en stjärna till.
Jag tänker skriva i min rapport att ni lämnade henne där för att dö.
-Det har du inte stake till. -Där har ni fel, sir.
-Det är i stor sett allt jag har kvar. -Du kan säga adjö till din karriär.
Jag ska ställa er inför krigsrätt. Stämpling till döljande av brott.
När det här började sa jag till er att vi skulle hitta den jäveln, sir.
Jag trodde aldrig att den jäveln skulle vara ni.
General Joseph Campbell fälldes i krigsrätt-
-för sin inblandning i mörkläggandet av våldtäkten.
Han lämnade offentligheten.
I dag har nära 200 000 kvinnor aktiv tjänst i försvaret.
"Det pågår en nedräkning mot den tid"-
-"när det inte finns en enda tjänst i försvaret där kvinnor saknas."
Militärledningens ordförande
Text: Leffe